För evigt.
Okej, nu till festen... vi har militärbanden...
Den rätta mixen av sju högtalare, inga lipsillar...
Det officiellt. Paul, Doug och Rick flyger hit från Florida.
Ruckus återförenas bara för den här kvällen.
Hur går det med ballongerna?
Jag skickade efter från Balloon City, jag har en drös.
Och Drew, mitt skrin från Lexington kom ändå...
Och jag måste säga... det är mycket vackert.
Drew, jag får frågan hela tiden.
Varför begravs han inte i Elizabethtown?
Det är inte en förolämpning mot någon här.
Finns det något som heter partiell kremering?
Bill Banyon, hur kan du ens säga en sådan sak?
Jag vet att ni älskade pappa allihop.
Ni kan inte avvisa mammas önskningar.
Och vi är inte ifrån Kalifornien.
Jessie, kan du göra något åt din son?
Ja, visst.
Ett par slag på rumpan skulle sitta bra.
Jag tror att Charles Dean menar...
Jag vet vad han menar.
Ni har olika versioner av honom som ni tycker om.
Det här är vår.
Vad min familj vet att han sa.
Så är planen.
Så blir det, killar.
Strödd till sjöss!
Samson...
Och det är beslutat från Kalifornien.
Fan. Oregon.
Vi kommer faktiskt från Oregon.
Tvinga mig inte att smiska dig. Låt honom vara ifred!
Jessie, jag har en sak åt dig.
Vi ska titta på den här, Samson.
Vänta lite.
Hej... jag heter Rusty.
För länge sedan hjälpte jag till att bygga det här huset.
Men trä-ätande insekter som kallas termiter
har äventyrat redligheten i den här, en gång så fina bygganden.
Vad är det som låter?
Så idag, ska jag spränga det.
Tystnad.
Så...
... om jag spränger det här huset.
Lovar ni att sköta er, och göra som mamma och pappa säger?
Ja!
Bra...
Då spränger vi.
-Joe, är vi redo att köra? -Ja, Rusty, tänd på du,
Eld i berget!
Tre...
Två...
Ett.
Nu bygger vi ett nytt hus.
Tack, för att du visade intresse för Jessie.
Det känns bra, eller hur?
Det är som Mitch vore här.
Jag kan se Mitch nu, så stolt...
I den där blå kostymen.
Kan inte ni?
Stoppa kremeringen!
- Stoppa kremeringen! - Vad i helvete är det?
Vänta lite, stanna här...
Jag är ledsen.
Här är din pappa.
Jag håller med henne.
Det tar ett och halvt år att planera ett bröllop ordentligt.
Det gör det...
- Menar du allvar? - Ja.
Det här är Claire, det känns som jag känt henne hela livet.
Han var utanför och skrek igår kväll, ""Cindy, nu kommer du ut.""
Det var liksom, ""Inte ikväll, Chuck! Inte förrän vi är gifta...""
Är det där...?
Hej, Mitch.
Vart tog Ben vägen?
Det var storm i Georgia. De stoppade alla plan.
Och han tycker inte om att flyga.
Och nu vill de han ska prata på något myndighetsevenemang...
Och lägga fram några stora idéer.
Claire, jag vill se dig...
På visningen av Maker"s Mark imorgon prick klockan tio.
- Visst? - Visst.
Jag älskar den här tjejen!
Vad snygg du är.
Jag är i en enda röra.
- Du är tokig, Claire. Du är fantastisk. - Tack.
Och den här klänningen...
Det gick ändå ganska bra på den personliga intervjun.
Just ja, intervjun. Jag glömde.
Jag vet. Jag är omöjlig att glömma, men svår att komma ihåg.
Drew! Älskar livet... älskar dig.
Hör du, jag saknade dig på repetitions-middagen.
- Claire? - Ja?
Vi visar Mitch hans minnestillställning.
""Chuck och Cindy, bröllopet!""
Så där ja, pappa.
Välkommen till det årliga mötet, för folk som...
... träffas årligen!
- Och vi ses nästa år igen. - Väldigt bra, kom igen.
Jag tänker bara säga nu, vad vi inte säger...
Och låt det falla in där det ska.
Jag kanske skämmer ut mig, men jag tänker bara säga det.
Jag tycker om dig!
Vadå?
Jag tycker du ska äta något.
Jag har svält mig hela veckan!
- För Bens skull. - Jag ska äta.
- Vi äter på mitt rum. - Rumsservice?
Jag vill ha ost, och grejer med ost i.
Nej, ägg och pommes. Med ost på alltihop.
- Ost blir det. - Ost och Coca-Cola.
Och oroa dig inte.
För när du är så här fin ikväll, så är du säker med mig.
Naturligtvis är det säkert. Det är fullmåne.
- Jag är snygg. - Du är verkligen snygg.
Jag har på mig de här kläderna, jag menar...
Har du någon gång haft oturskläder?
Den här klänningen som du gillar?
Bra saker har inte hänt mig i den här klänningen.
Men jag såg den ikväll, och jag sa...
""Jag ger dig en chans till.""
Och jag vägrar att bli nedstämd av den här klänningen en gång till.
Glöm det där.
Du är här, vi är tillsammans, och vi har frikort från fängelset
Det är midnatt snart.
Livet kan inte vara så grymt, att vi inte förtjänar att vara tillsammans...
... för att äta.
- Hej, Chuck. - Hej, Cindy.
Vänta. Vart är Mitch?
Jag lämnade honom i danssalongen.
Jag är ledsen att Ben missade flyget.
Glömde han?
Ingen storm i Georgia. Ingen myndighet.
Inga stora idéer.
- Vilken jävla tölp. - Han är ingen tölp.
Han är en lysande man som ger sig själv tillstånd att vara tankspridd.
Kom igen...
Vet du, det finns inget större i livet än att kunna bestämma...
... att saker kanske faktiskt är svarta eller vita.
Och den här, Ben, som helt klart tar dig för givet...
... som allvarligt utnyttjar dig, är usel!
Och det jag säger är bra. Förstår du vad jag menar?
Du ska inte vara ersättning för någon annan.
Den här killen borde vara här, just nu, och göra det här...
Kanske det.
Han har turen att jag inte är den rätta för dig.
Jag vet varför det inte är du, men berätta så...
... jag kan se det från din synvinkel.
Jag vet vad du förtjänar.
Vad förtjänar jag?
Du förtjänar...
... en kille som säger:
""Jag kan inte föreställa mig en värld utan dig"".
""Vi startar en vinodling när vi är 70"".
""Vi åker snowboard varenda december, och ett år tar vi med barnen.
""Och vi ska jämnt ha två röda, likadana Lexus...
""med nummerplåtarna: "Chuck och Cindy"".
Du förtjänar allt det här, och mer...
Jag vet att det inte är du.
- Snälla, ta inte det här som en avvisning. - Det gör jag absolut inte.
Ben har tur, vi kysstes bara,
De flesta samlagen jag haft i mitt liv var inte så personliga som den där kyssen,
Jag tar på mig skorna nu...
Ursäkta mig. Förlåt.
Jag går ut genom dörren...
I gårdagens kläder.
""Hör du, Claire. Gå inte.
""Stanna. Vi kan väl äta frukost"".
Jag kommer sakna dina läppar, och allt som hör till dem.
Vi syns, Mitch.
Claire, din slampa!
- Claire! Svär vid gud! - Claire!
Vänta!
Säg bara att du älskar mig, och få det överstökat!
Claire, jag tänker säga det här, för du förtjänar det.
Det är inte lätt för mig, men så här är det...
För fyra dagar sen...
Så förlorade jag ett större Amerikanskt skoföretag.
Uppriktigt sagt, kan du runda av det till en biljon dollar!
Och imorgon eftermiddag, kommer varenda en veta.
Något kommer publiceras som preciserar mig som den mest...
... praktfulla fiasko i historien inom mitt yrke...
... vilket är allt jag kan.
Och jag har varit här hela tiden, och försökt vara ansvarsfull och charmerande.
Och levt upp till den här framgången...
... som inte existerar.
Allt jag verkligen vill...
... är att inte vara här.
Förlåt mig.
Jag har en väldigt mörk träff med framtiden.
Det är min hemlighet.
Det är den jag är.
Var det allt?
Ja, det var allt.
Förlåt mig... förlåt mig.
Jag trodde att en liten bit av dig, skulle vara ledsen att se mig åka.
Men jag antar att det här handlar mest om en sko?
Naturligtvis, är jag ledsen angående dig.
Men det här lite större än dig och mig!
Och förresten, jag sa inte miljon. Jag sa biljon!
En biljon dollar!
Det är många miljoner!
Så, du misslyckades...
- Nej, du fattar inte. - Okej, du misslyckades ordentligt.
Du misslyckades, du misslyckades, du misslyckades.
Du misslyckades, du misslyckades, du...
Tror du jag bryr mig om det?
Jag förstår visst.
Du är en konstnär. Ditt jobb är att spränga barriärer.
Inte lägga skulden på dig själv och buga och säga...
""Tack, jag är en förlorare, jag ska gå nu"".
"Phil betyder för mig..." Än sen?
Jag skriker inte.
Vill du bli riktigt stor?
Han då kurage att misslyckas stort, och ändå vara kvar.
Få dem att undra varför du fortfarande ler.
Det är riktigt storhet för mig.
Men...
... lyssna inte på mig, jag är Claire.
- Tack, Claire. - Det var så lite.
Så kan du sluta att försöka göra slut med mig?
Du försöker alltid göra slut med mig...
... och vi är inte ens tillsammans.
Jag vet.
Vänta...
Är vi inte?
Naturligtvis inte.
Vi är ju ersättarna, minns du väl?
Vi syns vid Mitchs minnesdagen, om jag hinner.
Okej, när jag ger er tecken dra den sakta över.
Okej, sakta och själfullt.
Det gör vi. Sakta och själfullt...
- Hon kom! - Det är hon.
Det är hon. Det är Hollie.
Hollie!
- Hollie. - Verkligen roligt att se dig.
- Du är vackrare än någonsin. - Tack.
Mitch skrev brev, skickade inte ett enda E-mail.
Han ställde alltid upp för mig.
Var är du, Mitch?
Och jag älskade honom.
Och det vet ni allihop.
Jag älskade honom!
Även fast han flyttade till Kalifornien...
Gud välsigne honom, så återvände han alltid till sina rötter.
Och... jag kommer sakna hans skratt.
Jag har inget roligt att säga.
Och jag har ingen rolig historia att berätta.
Jag ska säga er, det var inte lätt för Mitch, att lämna det militära...
Och börja om igen, i Kalifornien.
Och i och för sig, ber jag om ursäkt, för min roll i dealen.
Och till alla er som satte ihop den här kvällen...
Den har varit underbar, och tack.
- Lena, det har inte slagit honom än. - Det gör det, det gör det.
Mina damer och herrar...
Hollie Baylor...
Det här vill jag hålla mig vaken för.
Jag är lite nervös.
Men här är vi.
Det var ett tag sen...
Vårt långa äktenskap i korthet.
Vi var totala motsatser, och det gick.
Planen var att skicka...
Min son för att representera familjen.
Jag var livrädd att ni skulle se på mig, och se...
... den där kvinnan från Kalifornien som förde bort honom.
Även om vi bodde som en familj, i Kalifornien...
... i 18 månader, för 27 år sedan...
Så har jag alltid känt det.
Allt för att jag stod i en hiss i Tokyo...
... och den här ståtlige kaptenen klev in, och...
... var på väg hem till Elizabethtown.
Och han var förlovad, och det var jag också.
Och på något vis så rövade jag bort honom, och tog med honom till Disneyland.
Men något hände mellan oss...
... det ingick inte i planen.
Vi var kära.
Låt mig berätta lite om livet utan Mitch.
Jag ville lära mig, om Mitchs bil, och...
Och den förtärde mig faktiskt!
Jag gick till banken och kassören tittade konstigt på mig.
Och jag kom hem, och tittade mig själv i spegeln
och mitt ansikte var fortfarande grönt, efter en ansiktsmask
som jag hade glömt att ta bort.
Och jag ringde vår försäkringsman, sen 30 år
vars son, Mitch faktiskt hade hjälpt att komma in på West Point...
För att berätta att Mitch var borta.
Han ringde inte tillbaks på två dagar.
Bilen, banken, försäkringsmannen, världen
Ingen brydde sig riktigt.
Inte som oss.
Jag har alltid velat lära mig att steppa.
Så jag tog stepplektioner.
Och jag ville lära... jo det ville jag...
Och jag ville lära mig laga organisk mat.
Så jag försökte med det.
Och jag fixade toaletten...
Ja, alldeles själv.
Och jag ville lära mig skratta.
Varför kunde jag inte varit roligare, medan Mitch levde?
Men vet ni, jag kom underfund med, att det tar tid att bli rolig.
Och det tar tid att ta fram glädjen i livet.
Så jag skrev in mig i en komediskola.
Ja, jag gjorde det, och jag vet, jag vet
jag var den äldsta i klassen.
Och vi blev tillsagda att berätta en historia
något sant, något som verkligen hänt oss.
Så jag gick upp, och pratade om min man.
Och kärleken han lämnade kvar.
Ett par dagar efter Mitch dog
Gick jag genom trädgården och såg vår granne.
Som var en väldigt god vän till Mitch... Bob.
Och han såg mig komma genom grinden, och...
Han sa, jag är så ledsen för förlusten.
Och jag visste att han också måste känna den förlusten, och
ville dela den, och jag ville hjälpa honom.
Han la sina armar om mig, och vaggade mig.
Och hans omfamning hårdnade.
Till sist, här var någon som verkligen brydde sig.
Och, sen...
... kände jag något annat.
Något stort!
Vi kan säga det, vi kan säga det!
En ståkuk!
Jag vet...
En ståkuk, det är vad jag får.
Det är vad jag får, när jag försöker fixa allt själv.
StåkukBob, min granne...
Kära nån...
Han värnade för er alla.
Jag älskar dig.
Den här är åt dig, din favoritsång...
En lördagskväll...
Du förde då verkligen samman allihop.
Det säger jag.
Jag har den här grejen åt dig.
Det är en väldigt unik karta.
Den är för resan hem.
Visst, en karta.
Minns du att du lovade?
Visst, jag minns.
Den här är till dig, Mitch.
Fri som fågeln, va?
- Nå, det är bäst jag går tillbaks till... - Ben.
Han gjorde det till slut.
Finns Ben ens?
Ring mig bara, när du kommer hem...
... och inte före det.
Jag vill du ska fördjupa dig i det...
... vackra, vemodiga av allt som hänt.
Det är en jättebra karta.
- Jessie! - Fortsätt bara!
Herregud!
Jag är licenserad inom flyget. Använd den här utgången, tack!
Som specialist i "sista blicken"
Så var den här ganska typisk Claire,
Vänner och grannar, vi är samlade här...
... för att säga vårt sista adjö till en kär vän.
Mitch.
Kom igen, General.
Rutten på Claires karta,,,
,,, med medföljande musik och detaljerade instruktioner,,,
Skulle ta 42 timmar,,,
,,, och elva minuter,
""Slå på tändningen.""
""Börja din resa och hoppa inte över"",
Hon hade planlagt hela trippen,,,
,,, och tajmat den till musik hon själv spelat in,,,
Låtarna var, naturligtvis mixade klassiska låtar,
Om henne, naturligtvis,
Och den stora oroligheten av vår "nästan"romans,
60B
Det här är The Hombres,
Hon hade till och med hållit med musik för vad som skulle hända härnäst,
Ner till minuten,,,
Du har fem minuter att vältra dig i det delikata eländet,
Njut av det, omfamna det, kasta bort det,
Och fortsätt,,,
Här är en flod som leder till Mississippi,
Det här är Amerika, skrev hon,
Och om alla får en röst var deras Mitch blir begravd,,,
Här är några där min Mitch blir begravd,
Eller strödd,
Rast i 30 minuter för den bästa chilin i världen,
Och någon annanstans i Memphis,
Det här en bra tidpunkt att stanna vid Earnestine och Hazels, och hälsa på Russ,
Hur är det?
Han har drivit stället, i 38 långa år,
Han kan berätta några historier för dig,
Kolla. Kolla på det här. Det är blues!
Och runt hörnet,,, Lorraine Motell,
Balkongen där Martin Luther King tog sitt sista andetag,
Hans död var bara början på hans seger,
Åk över bron korsa Mark Twains muse,,,
Jeff Buckleys begravningsbädd
Medan kvällsvinden blåser genom ditt hår,,,
,,, runt ditt ansikte, och ut genom andra fönstret,
Du kan känna själen i det mörka vattnet även när du kommer till andra sidan,
Viss musik, behöver luft,
Öppna fönstret,,,
- Okej! Bra! - Jag älskar dig, pappa.
Jag älskar dig också, Drew, Vart vill du åka?
- Tucky, - Kentucky?
God morgon,
Hur är det?
"Överlevnadsträdet",,,
Det är mitt favoritträd i hela världen,
Och jag gillar träd,,,
""Den här en gång så högt förutsedda produkten,,,
""kan faktiskt orsaka en hel generation att gå tillbaks till barfota.""
Sorgsenhet är lättare för den ger upp,
Jag säger, ta tid att dansa ensam,,,
,,, med en hand svängande fritt,
Titta på oss.
Du med dina alla nästan-stora projekt, jag med mina fiaskon.
Herregud...
Båda jobbade så hårt...
... för vadå?
Vi borde tagit den här trippen för flera år sedan.
Och det faktumet att jag vill åka hem och ta livet av mig, är inte ditt fel.
För vadå? För Phil?
Nej!
Åk inte vilse,
Fortsätt till den nästa största lantbrukaraffären i världen,
Som ligger på,,
Den näst största jordbruksmarknad i världen Boulevard,
För lite väsentligheter, för resten av din hemresa,
Gå till sällskapsdjursområdet, titta i boken om springer spaniels,,,
Hitta ett par Specmoticas,
,,, och titta inuti,,,
Här har du kommit till en förgrening i kartan,
Du kan gå till bilen och resten av bruksanvisningen tar dig hem,
Eller,,,
,,, titta efter en tjej i röd mössa,
Som väntar på dig, med en alternativ plan,,,
Inget riktigt fiasko,
började någonsin som ett sökande efter lämplighet,
Ett motto för British Special Service Air Force är:
""De som tar risker, vinner""
Ett enda litet grönt vindruveskott, kan växa genom cement,
Pacific Northwesternlaxen slår sig själv blodig,,,
,,, i sin strävan att resa hundratals mil uppför,
Mot strömmen, med bara ett enda syfte,,,
Sex,,, naturligtvis,
Men också,,,
Livet,,,